Роботи художника ілюзіоністського живопису у Моравії та південних землях Речі Посполитої Франциска Гжегоша Екштайна [1689-1741] можна побачити у костелі Свв. апп. Петра і Павла у Львові (нині гарнізонний храм Української Греко-католицької Церкви).
Відроджувала фрески костелу молода польсько-українська команда реставраторів (34 особи) у складі Інституту “Полоніка” (директор Дорота Янішевська-Якубяк).
Як повідомили у медіа, ще 2011-го завдяки сприянню вроцлавського Оссолінеуму, розміщене у костелі книгосховище перенесли в інше приміщення, відтоді звільнився простір у головній та бічних навах, каплицях та хорах. Того ж року храм освятили в греко-католицькому обряді.
2012-го у Республіці Польщі вийшло грунтовне дослідження Анджея Бетлея про костел і монастир (12-й том “Матеріалів до історії сакрального мистецтва”). У монографії маємо опис історії, архітектури та оздоблення храму, його стосунки з родинами Дзєдушицьких, Потоцьких, Яблоновських.
Реставратори побачили, що у сучасному інтер’єрі храму переважають елементи пізнього бароко і рококо (XVIII ст.), інколи трапляються доповнення із XIX та XX ст. Особливо вразили митців великі фігури ангелів бічних вівтарів із позолоченої латунної бляхи.
Очевидно, реставратори були заскочені пізньобароковими настінними розписами Франциска і Себастіяна Екштайнів (1738-1742) біля склепіння пресбітерія і центральної нави церкви, на яких відтворені її покровителі – Свв. Петро і Павло, а також засновник ордену єзуїтів Св. Ігнатій Лойола.
Відновили фрески на склепінні центральної нави художники під орудою д-ра Павела Болінського (2018-2021)
Звісно, вивершує творчу працю реставраторів, їх мистецтво – дар Божий – вміння одухотворювати “скам’янілу музику”.
Завдяки творчій натхненній праці художників, реставраторів, наші сучасники зможуть, бодай, поглядом торкнутися неземного, вічного, зблизитися із Тим, Хто не створений, але поділився з ними таланом творити небуденне заради життя… Загоєні шрами на фресках, інші болі святинь добротно лікують польсько-українські лікарі “скам’янілої музики” .
Нарешті, відзначу добротно видрукований і гідно оформлений альбом, гарно ілюстрований відповідними барвами світлин, що, безумовно, впишеться у численні домашні бібліотечки. Вони сумно нагадають українським родинам, що саме звідси пішли у вічність, туди, де праведні спочивають наші Герої. Віримо, що для них відкриються небеса..
Оксана Боруцька, старший науковий співробітник ЛМІР
ІА "Вголос": НОВИНИ